EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Det är ett enormt jävla universum.
Det är ett enormt universum.
Hur ska vi göra nåt betydelsefullt?
Nåt som betyder nåt? Vi är inte ens prickar.
Men på nåt vis känns varje dag som liv och död, eller hur?
Och samtidigt känns det som om inget spelar nån roll.
Eller betyder nåt.
Det känns också som om slumpen styr våra liv från födseln.
Hade vi haft otur hade vi suttit nånstans sämre än den här källarvåningen.
Typ, i nån kåkstad i Sydasien eller på norra Island
eller i en stekhet öken i Afrika.
Men det är just det.
Vi är de vi är i den här stunden, på den här platsen,
och för mig spelar det roll.
Utan dig och mig, då blir allt annorlunda.
Jag vet inte om nåt vore annorlunda utan mig.
Jag skulle vara annorlunda.
Säg att jag gör nåt som påverkar dig. Det gör att du påverkar...
...Alex Standall, som i sin tur påverkar Jessica Davis.
Som påverkar Justin Foley, sen Zach Dempsey, sen mrs Bradley...
- ...och sen Tony Padilla... - Det bara fortsätter.
- Det är enormt om man tänker efter. - Universum är oändligt.
Oändlighet.
Det är lustigt att vi har ett ord för det, men det finns inget sätt att förstå det.
- Kanske... kärlek. - Kärlek?
Kärleken kanske kan hjälpa oss att förstå oändligheten.
När kärleken inte har några gränser, när den fortsätter i evighet.
Det kanske känns som oändlighet.
Ja. Kanske.
Hej, Skye.
Det... Det är jag igen.
Clay. Jag ringer dig.
Inget nytt att berätta, direkt. Jag ska till rätten i dag.
För att vittna. För Hannah.
Jag tar fortfarande hand om Justin.
Det här är konstigt.
Du borde äta några pannkakor. De är helt jävla fantastiska.
Jag hämtar en tallrik.
Pappa kör dig till rätten idag.
Toppen.
- Jag hade gärna följt med. - Ingen fara.
Jag fixar det. Och du har reserv-Clay här, så...
Men allt är faktiskt bra.
Jag är glad att jag ska till rätten. Det kan nog ge mig ett avslut.
HANNAH LJÖG
Jag ser fram emot att vara klar med allt det här.
Jag älskar dig.
Ring mig. Hej.
Alex, gubben. Vakna.
- Alexander. - Va? Vad hände?
Förlåt. Du sov så djupt.
Förlåt. Jag drömde om att springa.
Grattis på födelsedagen.
Just det. Tack.
Peter hörde av sig, och han kör ner i eftermiddag
för att hinna till festen.
Måste vi ha en fest?
Allt är bokat och din pappa har tagit ledigt.
Har du inte sagt till dina vänner?
Ja, alltså... De fick ditt inbjudningskort med kaninerna på.
- Känner du inte för det? - Jovisst. Absolut.
Bra. Det blir roligt.
Upp med dig nu. Gör dina stretchövningar.
Sen får du prova en ny hampamjölk. Den är jättegod.
Följ med på en löprunda nästa gång.
Jag springer bara om jag blir jagad. Och inte ens då springer jag.
Du sprang rätt fort i går kväll.
Ja. Förlåt.
Jag fick ett sms från mrs Baker.
Inga ursäkter behövs.
Jag vill inte att du ska känna dig bunden.
Och du är inte skyldig mig nåt.
Men jag gillar dig. Mycket, tror jag.
Jag slutar tidigt i kväll. Ingen självförsvarskurs.
- Du har en rätt häftig grupp. - Ja, eller hur?
Killen utan öga, vad är det med honom?
Jag vet inte.
Han blev slagen för ett tag sen. Ett rånöverfall, tror jag.
Han går några kurser.
Han bearbetar fortfarande sin PTSD efter överfallet.
Han verkar vara hemsökt av det.
Herregud.
- Kommer han ihåg mycket? - Vi har inte pratat om det.
- Många i gruppen bär på mycket. - Säkert.
Det här är väl inte vägen till din första lektion?
Jag tänkte att vi kunde ta den långa vägen.
Varför väntar Zach på oss?
Och varför ler han så där? Vad är det?
Vänta, fyller du år?
- Va? - Va?
- En banderoll? - Det var ett grupprojekt.
GRATTIS ALEX
Jag designade, Clay beställde den online och Zach satte upp den.
Oj, det var...
Det var riktigt snällt.
Grattis, kompis.
- Schyst banderoll. - Kommer din mamma med muffins sen?
- Hoppas att hon tar med till alla. - Du kanske får en ny käpp också?
Ja.
Och några nya vänner.
Dra åt helvete!
Din jävla våldtäktsman!
Sånt leder inte till nåt gott för nån.
Jaså? Jag tyckte att det kändes bra.
Sluta försvara honom jämt.
- När har jag försvarat honom? - Varje dag.
Varje dag ni umgås och spelar baseboll väljer du hans sida.
Jess, säg till honom.
Varför gjorde du så?
Helvete. Förlåt mig.
- Jag menar... - Jess.
Sluta.
Kom igen, såg du inte det röda ljuset?
- Då får man inte... - Hej.
Hej.
- Förlåt. - Nej. Det gör inget.
Jag vet vad det röda ljuset betyder.
Jag hade riktigt roligt i går.
Vi borde göra om det nån dag.
Torka bort spyor från din brors kängor?
Vi borde hänga. Kanske inte i badrummet.
Så, hänga i din trädgård?
Eller i en annan byggnad. En restaurang eller biosalong?
- Menar du... - Jag menar en dejt.
Det är en tidig fas i homo sapiens parningsritual.
Vi bestämmer vart vi ska. Jag undrar vad jag ska ha på mig,
och du undrar om du ska betala eller om vi delar på notan.
Vi går dit, det går antingen bra eller dåligt,
och sen bestämmer vi om vi vill utsätta oss för det igen.
Vilken sadistisk person uppfann den ritualen?
Varje person.
Vill du?
Ja. Det vill jag verkligen.
Hon var trogen.
Hon var snäll och brydde sig om vad som hände med mig.
Hon skvallrade aldrig eller ljög om folk.
Vad för slags saker gjorde ni ihop?
Vi hade gemensamma lektioner och åt lunch ihop ibland.
Och vi jobbade ihop på Crestmont.
Och vi pratade mycket.
- Vad pratade ni om? - Vi pratade om...
Om böcker och serier och låtar och solförmörkelser
och zombier och cykelhjälmar och...
Och våra förhoppningar och drömmar.
Hjälmen.
Hjälmen!
Om du inte hjälper till att bygga tornet, får du inte riva det.
Jag måste bara läsa klart kapitlet.
Har du verkligen läxor? Skolan slutar om två dagar.
På mina lektioner ser vi bara på Vinna eller försvinna.
Jag vill läsa klart sommarböckerna innan jag åker till mina farföräldrar
över sommaren.
Va?
Mina föräldrar tycker att det är bra för en "växande pojke" att vara på landet.
Vi bor inte direkt i en urban metropol.
Efter tio minuter hos mina farföräldrar skulle du ändra dig.
Vad ska jag göra i sommar utan dig?
- Kommer du att sakna mig? - Självklart.
Du är den enda vännen jag har kvar.
Kom igen, det är inte sant.
Kan du skriva till mig? Gammaldags brev?
Ja. Får jag skriva dem i datorn och skriva ut dem?
Nej. Och inga vykort.
Jag vill ha handskrivna brev fulla av dina mörkaste hemligheter.
Kommer du att skriva tillbaka?
"Kära Hjälmen,
i dag kletade nån bajs på toaväggen och jag fick torka bort det.
Men jag fick ta hem en gammal godisask gratis."
Är det dina mörkaste hemligheter?
Skriv till mig så får du veta det.
Jag skrev aldrig till henne.
Jag bara...
Sommaren springer i väg från en, saker händer.
Jag trodde inte att hon skulle tänka på mig.
Jag trodde inte att jag var så viktig.
Och man tror alltid att man kommer att ha gott om tid.
Förlåt.
Vad fan?
Vad hände med "Det som händer i klubbhuset stannar i klubbhuset"?
Inte här inne. Herregud!
- Vad fan är ditt problem? - Nån utövar utpressning mot mig.
Om pappa ser filmen är jag död.
Helvete.
Du måste hjälpa mig lösa det här.
- Måste jag? - Du är skyldig mig det.
Jag är inte skyldig nån nåt, Marcus.
Många tittar på mig nu. Jag kan inte dras in i nån stripphistoria.
- Du var där. - Jag är inte med i videon.
Vad fan? Jag hjälpte dig i rätten, men du kan inte göra en gentjänst?
En tjänst är bara en tjänst om man ber om den.
Och jag bad dig inte att nämna mitt namn. Det var ditt val.
Clay, du har vittnat om att Hannah föll offer
för en mobbningskultur på Liberty High.
- Men är inte du en del av den kulturen? - Nej, det tycker jag inte.
Men tog inte du bilder på Tyler Down genom hans fönster
och spred dem på skolan via sociala medier?
- Ja, men... - Protest. Inte relevant.
Han har redan vittnat om mobbningen på Liberty.
Jag tillåter det.
Du blev väl avstängd från skolan för marijuanainnehav?
- Drogerna var inte mina. - Jag förstår.
Och vid ett tillfälle efter avstängningen försökte du köpa mer marijuana?
- Ja, men jag var... - Och den vandalism du utförde
orsakade väl dyra skador på Zach Dempseys bil?
Jag var arg på honom. Jag betalade för skadorna.
Vad gjorde du när du blev arg på Courtney?
Jag tog henne till Hannahs grav.
Och sen sa du att hon bar ansvaret för Hannahs död?
Hon är ansvarig. Alla skolans elever är ansvariga.
Bär du ansvaret, Clay? Bär du ansvaret för Hannahs död?
Ja. Jag svek henne.
Men vissa ungdomar gjorde värre saker, och dem låter du slippa undan.
De gjorde saker du inte ens nämner. De vuxna på Liberty...
Anhållan om att stryka svaret.
Så får det bli. Juryn ska ignorera det svaret.
Enligt ditt vittnesmål var du Hannahs vän, men aldrig hennes pojkvän.
- Stämmer det? - Ja.
Du sa att ni kysstes en gång.
- Stämmer det? - Ja.
Tillbringade ni natten ihop?
Menar du om vi... hade sex? Nej.
Nej. Jag menar "tillbringade natten ihop".
Kväll, natt, till morgonen.
Tillbringade du och Hannah nånsin en natt ihop?
- Ja. - Och tog ni droger ihop?
Ja.
Heja Tigers!
- Heja Tigers! - Ja!
Heja Tigers!
En varm applåd för vårt basebollag!
HEJA TIGERS
Heja Tigers!
Se på honom!
Vad sägs om en applåd för vår nya hejarklacksledare Chloë Rice?
Vad rart.
Och nu, er speaker för dagens samling...
Marcus Cole!
Just det!
Just det, jag klädde upp mig.
Vem är imponerad?
- Han gjorde det till en pr-grej. - Han har hjärntvättat hela skolan.
Vi måste göra nåt annat. Nåt större.
Vad har du tänkt dig?
Förlåt, pappa.
För vad, grabben? För att du talade sanning?
För att jag inte berättade om...
...saker.
Och vad sa du?
Jag visste inte... vad jag skulle säga. Jag...
Det finns inget du kan göra...
Det finns inget som skulle få mamma och mig att sluta älska dig.
Du hörde Hannah säga det, och du gjorde inget?
Jag trodde inte att hon menade så.
Hur kommer det sig att barn aldrig berättar nåt för sina föräldrar?
Är det skam?
Eller rädsla?
Det kan inte vara rädsla för bestraffning, för ingen bestraffas längre.
Är du rädd att vi inte ska förstå?
Snarare rädd att ni skulle förstå för bra.
Du skyddar alltså dina hemligheter.
Vi hämtade oss fortfarande...
...från droger! Det förklarar varför du inte gjorde nåt.
Eller så skyddar vi er.
Jag måste gå till skolan.
Nu välkomnar vi årets friidrottslag!
Hej, Skye. Det är jag igen. Det gick inte så bra i rätten.
De fick veta en sak som Hannah sa en gång,
och de blåste upp det bortom alla proportioner.
Nu kan jag inte sluta tänka på den morgonen då hon sa det,
och natten innan.
Hej, Jensen.
Har inte du en lektion att gå till?
- Har inte ni det? - Nej. Vi vann precis.
De tvingar oss inte att gå i skolan längre.
I dina drömmar.
Det här var ett utmärkt peppmöte, men du verkar inte peppad.
- Jag är väl inte så peppig. - Okej.
Du satt inte bredvid Hannah.
- Jag sitter aldrig bredvid Hannah. - Men du försöker jämt.
Inte på sistone.
Minns du dikten som alla pratade om?
Pratade alla om en dikt? Hur är det möjligt? Vem pratar om dikter?
Hur som helst...
Jag gjorde narr av den.
Jag visste inte att den var hennes och...
Om ditt och Hannahs förhållande var en roman,
skulle ett viktigt tema vara misstag.
Tack.
Vi löser det.
Sist jag lyssnade på dig övergav hon mig på balen.
Nej, det var inte mitt fel.
Om jag minns rätt
var det dina nerver och din stelhet som sabbade allt.
Ingen av er kan släppa saker.
- Jobba på det. - Jag är inte stel.
Vet du vad? Vi ska ha en sammankomst i helgen.
Jag, du, Hannah, min tjej Leah och några vänner. Jag sms: ar dig.
- Jag går inte på fester. - Den här ska du gå på.
Vi ses på lördag, Jensen.
TILL MINNE AV JEFF ATKINS EXAMENSKLASS 2018
Vi ska vinna i delstaten i år. För hans skull.
Han var som en lagkamrat ska vara. Lojal.
- Han hjälpte en alltid. - Ja, tveklöst.
Han brydde sig om folk.
Han tog verkligen hand om sina vänner.
- Ja. - Absolut.
Jag tänker bara... Missade jag nåt stort, som med dig?
Vad gör du här?
Jag stannade för att se dem hänga upp Jeffs tröja.
Ja, jag med.
Hur gick det i rätten?
Inte bra.
- Vad synd. - De frågade om festen hos Jeff.
- Före sommaren förra året. - Helvete. Hur visste de ens?
Gud, nej. Det skulle jag aldrig göra. Jag svär.
Nån måste ha tagit upp det i sitt förhör. Kanske Leah.
Det spelar ingen roll nu.
Stod det nåt i dina sms?
Nej. Hur så?
Häromdagen frågade din mamma mig om ett sms.
Hon sa att det var för ett fall hon jobbade på.
Det är säkert inte lika illa som du tror.
Det är värre.
Vilka andra tecken har jag missat?
INSTANTFILM
- Ring om ni har frågor. - Visst.
- Fint att ses. - Tack.
Kom nu. Mår du bra?
Där är han.
- Tyler, kul att se dig. - Kul att se dig med, sir.
- Hej. - Hej.
Den här affären är väl långt hemifrån?
Ja. De har några saker som WalPlex inte har.
Kommer du på festen i kväll?
- Jag visste inte om det... - Bjöd du inte alla dina vänner?
- Ja, Jessica skulle... - Det är på Epicenter. Kom om du kan.
Alex vill att du kommer.
- Jag vet inte. Jag vill inte... - Jo, kom. Allvarligt.
- Säkert? - Ja.
- Okej. Jag kommer. - Bra.
- Kul att ses. - Detsamma.
- Schyst. - Vi ses.
Vi ses.
VÅR LILLA FLICKA
Ger de fan i att sköta om stället?
- Olivia. - Allvarligt. Vi som betalar så mycket.
- Jag hör med dem på vägen ut. - De lovade skötsel varje vecka.
De klipper för fan inte ens gräset.
Liv.
Den här dagen, Andy...
Jag vet inte ens hur väl han kände Hannah.
Han kände henne väl.
Jag tror att han var kär i henne.
Han är en bra kille.
- Som fick henne att göra dåliga saker. - En sak. Och det var inte...
Det var inte så illa.
Inget som du och...
...du och jag inte gjorde i high school.
Men det hon sa till honom morgonen därpå...
Det har jag sagt till mig själv under årens lopp.
Var det mitt fel, Andy? Gav jag...?
Var hon sjuk? Gav jag henne nåt?
- Nej. - Kvinnorna i min familj...
Sluta, Liv. Vår Hannah var väldigt lycklig.
Hon var snäll, intelligent, vacker, och hon var väldigt lycklig.
Det är vår Hannah.
Vi var väl lyckliga?
Vi var lyckliga.
Andy...
Ska vi gå och äta middag?
De här är rätt söta.
- De är okej. - Jag behöver fler yogabyxor.
Hur många par yogabyxor behöver en människa?
- Tränar du ens yoga? - Det gör jag.
Okej. Håll käft.
Hur länge har ni varit ihop?
Det blir fem månader nästa torsdag.
Tusan! Är det så länge?
Okej. Bli inte så uppspelt.
Det är hennes sätt att säga: "Jag får inte nog av dig, älskling."
Ni är jättesöta. Och med det menar jag äckliga.
Jag ska låta er vara.
- Okej, älskling. Tack. - Okej.
Går han på college?
Förberedande college. Men han flyttar till Berkeley till hösten. Juridik.
- Herregud. Han är ganska fantastisk. - Eller hur?
Men jag förtjänar nån fantastisk.
Och det gör du med.
När du är redo att träffa nån igen.
Tänk inte på det.
- Vi har bara kul. - Vad gör du? Snälla!
Tänk inte på det.
- Vi har bara kul. - Vad gör du? Snälla!
Nej. Sluta!
- Jessica! Hallå. - Du måste betala för den.
Här, förlåt. Hon ska inte köpa den.
Jess. Hallå.
- Förlåt. - Det är ingen fara.
Det är okej.
Mår du bra?
Ja, det måste ha varit en trigger eller nåt.
Larmet blev triggat. Det är ingen stor grej.
Är du säker på att du mår bra?
Kan du köpa lite gelato åt oss, älskling?
- Bra idé. - Tack så mycket.
- Jag bjuder. - Tack.
Han vet väl hur vi känner varandra?
Ja, skolan.
Jag låter inte det som hände definiera mig.
Så varför ska jag berätta det när det inte är den jag är?
Ja, det är logiskt.
- Vi har inte varit här på ett tag. - Det kändes inte rätt först.
Hur är det med affären?
Jag hittade flera nya återförsäljare, så vi kan konkurrera prismässigt.
- Det gäller kosmetika, bland annat. - Toppen.
Och den nya apotekaren?
Han är bra.
Han är ung, så han kan medicin, men är inte van vid människor.
Du då? Hur är WalPlex?
- Jag börjar vänja mig. - Ja.
Jag insåg att jag gillade att vara min egen chef, eller...
...att låta dig vara chefen.
- Jag vet inte hur jag ska säga det... - Säg det bara, Andy.
Vi måste avsluta det hela.
Vi kan inte sväva i ovisshet för evigt.
Handlar det här om skilsmässan?
Jag vill inte vänta till efter rättegången. Vi måste gå vidare.
- Du vill gifta dig med henne. - Nej. Jag vill...
Jag vill stänga en dörr som jag aldrig kan gå in genom igen.
Ja.
Jag förstår.
Hej, Skye. Det är jag. Igen.
Jag vet inte om du får nyheter där.
Du kanske får höra om... saker jag gjorde som kom fram i rätten.
Det är rätt illa.
Bra.
- Hungrig? - Visst. Varför inte?
Är du galen? Nej.
Lyssna på mig.
- Du vet att min kropp är ett tempel. - Jag tänker aldrig på din kropp.
Jag menar att du vet hur hälsosam jag är.
- Du är idrottare. - Ja, och jag är jävligt grym.
Men ibland, när jag vill ha en underbar natt med min tjej,
då tar vi en kärleksdrog.
Jag har läst att det kan sabba hjärnan första gången man tar det.
Ja, och du kan dö av att cykla utan hjälm.
Men vad får dig att släppa loss,
och hjälper dig och Hannah att hitta varandra?
- Det här är grupptryck. - Nej, jag vill inte pressa dig.
Du pressar dig själv för mycket.
Det är hela poängen.
Du våndas över varje beslut.
Det gör jag inte alls.
Är du säker?
Vi vet inte varifrån drogerna kommer eller vad det är för nåt.
När du säger "droger" låter du som en republikansk senator.
Jag menar bara att vi inte...
Vi måste inte göra det.
Vi kan hänga nån annanstans, eller...
Visst. Om du vill. Men...
Är du inte nyfiken?
Lyssna på mig. Det är en bra idé för dig.
Vatten?
Vi kan väl köra med socker och koffein?
- Det är väl ett slags rus? - Allvarligt, oroa dig inte.
Okej. Varsågod.
Tre nybörjare...
...tre veteraner.
Vi stöttar er.
Absolut.
Det här är grupptryck när det är som värst.
Säg som det är. Hur går det för honom?
Det går bra. Hans balans och styrka blir bättre varje dag.
Han får jobba på minnet, men...
Han är jätteduktig.
Man behöver tydligen bara en hand för att spöa farsan i skee-ball.
Du borde ha utmanat mig i Dance Dance Revolution.
Jag fyller år. Ni ska skratta åt mina skämt.
- Okej. Kycklingvingar. - Ja.
- Pommes. Och skruvade pommes. - Grymt.
- Burgarna kommer när de är klara. - Tack, mamma.
- Har ni era kort? - Ja. Tack, mrs Standall.
Hallå. Jess.
- Hör du. - Ja?
Han klarar sig.
Hej.
Jag vann den här åt dig...
...för att be om ursäkt för i dag.
Det behövde du inte göra.
Om jag inte hade vunnit tänkte jag bara säga förlåt,
och jag tänkte att ett kramdjur kunde hjälpa.
Vi behöver inte prata om det.
Hej.
- Hej, gumman. Hur mår du? - Fint att se dig.
Hej. Hur mår du?
Det är nog bara komplicerat.
Grejen är att vara i gruppen men inte runtom gruppen, om ni förstår.
- Nej. Vad menar du? - Okej. Ta Alex.
Du är vän med Justin Foley.
Vem bryr sig?
Han säger att du är en bra kille. Det säger han inte om de flesta.
Det gör han inte. För han är ett svin.
Jag känner mig så positivt inställd till alla.
Precis.
Det är nog dags för vissa av oss att smyga i väg en stund.
- Låter det bra? - Ja.
Vänta, nej. Vart ska ni...?
Ha det så kul i kväll.
Det är redan en bra kväll.
Jag håller med.
Det är som om allt är som det är, fast mer.
- Som att röra vid saker. - Jag vet.
För nån som hatar fester går jag på många fester.
Ja.
Och det slutar aldrig bra.
Nej.
Vad gör han här?
- Alex bad mig komma. - Han var bara artig.
Han vill inte ha dig här.
Jag vill prata med Alex. Jag tog med nåt åt honom.
Vadå? "Grattis, Alex. Här är ett album på dig i koma"?
Berättade han om det?
Stick. Nu.
Vänta. Vart ska Tyler?
- Vi skickade iväg honom. - Nej. Jag bjöd hit honom.
Alex! Visst, han besökte dig på sjukhuset, men han är fan pervers.
- Efter det han gjorde mot Hannah... - Det han gjorde? Allvarligt?
Tyler försökte hjälpa Hannah i rätten.
Det är mer än du kan säga. Du gjorde henne till slampan Hannah.
- Vi tog i alla fall inte droger. - Kom igen.
Nej. Du hjälpte inte heller till.
- Jag försökte. - Du gjorde mer skada än nån av oss.
- Allt togs ur sitt sammanhang. - Så du svek henne inte?
Är du så annorlunda jämfört med oss?
Vad tänker du på?
Berätta. Vad tänker du på?
- Jag... Jag vet inte. - Du berättar inte.
Jag har...
- ...så många tankar. - Ge mig en.
Oändlighet.
Är det ett oändligt tak?
Ja, absolut. Titta på det.
Oändlighet.
Det är lustigt att vi har ett ord för det, men det finns inget sätt att förstå det.
Kanske... kärlek.
Kärlek?
Kärleken kanske kan hjälpa oss att förstå oändligheten.
När kärleken inte har några gränser, när den fortsätter i evighet.
Det kanske känns som oändlighet.
Ja, kanske.
Hur mår du?
Jag mår helt jävla fantastiskt.
Just nu är jag inte rädd för nåt.
- Jag är orädd. - Ja.
Jag känner mig...
...fridfull.
- Men det är bara drogen, va? - Är det?
Känslorna måste väl finnas inom oss för att drogen ska kunna hitta dem?
Jag vet inte om det är så det funkar.
Tror du att vi har en själ?
Jag vet inte. Jag hoppas det.
Om du kunde se framtiden, skulle du vilja se den?
Nej.
- Vad snabbt du svarade! - Tja...
Alltså, kan jag förändra framtiden?
För om jag kan se den och vet vad som ska hända
utan att kunna göra nåt åt det, då är det bara ångest.
Du kan alltid förändra framtiden.
- Tror du inte på ödet? - Jo. Men jag tror att det kan förändras.
Det här är den sorgligaste födelsedagsfesten nånsin.
Fan. Jag måste svara.
Hej, mamma. Nej, jag är ute med killarna.
Jag är snart hemma. Ja. Nej, jag vet.
Okej. Jag är på väg. Hej då.
"Killarna"?
- Är du ute med killarna? - Jag sa att jag skulle hem och passa May.
Hem från vad? Varför ljög du om var du är?
- Jag visste inte... - Visst, ljug för henne. Och för alla.
Det är ju bättre än att säga att du är min vän.
- Hon vet att du är min vän. - Vet Bryce var du är?
- Kom igen. - Dra åt helvete!
- Okej. - Gå hem.
Ja, det är nog bäst.
- Tack för att jag fick komma. - Du måste inte gå, Zach.
Jag går och spelar lite.
Okej, sanningen. Vad fan är det som pågår?
Han mår inte bra.
Jag tror att han oftast mår bra.
Skitsnack. Han har inte blivit bättre sen sist vi sågs.
- Det var för en månad sen. - Han försöker.
Han försöker verkligen.
Helvete.
Hej, kompis.
- Vad gör du? - Jag spelar bara ett spel, pappa.
Det kanske inte är rätt spel att spela nu.
- Varför inte? Jag är bra på det. - Vi spelar skee-ball. Det är bra för dig.
- Åt helvete med det! - Alex!
- Ge mig den. Det räcker. - Nej, för fan!
- Okej, kompis. Förlåt. Kom hit. - Släpp mig för fan!
Jag är trasig, okej?
Jag är trasig, för fan!
Det är så det är. Varför vägrar ni ta in det?
- Du är inte trasig. - Hur fan vet du det?
Jag har sett dig två gånger sen sjukhuset!
- Jag har haft skolarbete. - Det hade jag med, för fan!
Och jag hade vänner.
Nu har jag inget.
Jag har bara folk som tycker synd om mig.
Ni vet fan inte vad ni ska säga!
Det hade varit bättre om det funkat.
- Om kulan hade träffat min hjärna. - Sluta!
Hade inte det varit bättre? Då kunde ni gå vidare med era jävla liv!
Dra åt helvete, Alex. Håll käft!
- Jess. - Nej. Lyssna på mig, ditt svin.
Hur kunde du göra det? Efter Hannah behövde jag dig.
Du var den enda jag litade på, den enda som förstod,
och du, din jävel, tänkte lämna mig? Det är stört, Alex!
Förlåt.
Alla här älskar dig.
- Och du bryr dig inte. - Det gör jag. Jag bryr mig. Förlåt.
Det är okej.
FACETIME MED CYRUS
- Hej. - Hej.
- Hur var festen? - Dum fest, dumma människor.
Låter rätt.
Varför sitter du i mörkret?
Jag presenterar Harry Potters magiska värld för farsan.
- Allvarligt? - Allvarligt.
Han är den sista i världen som inte vet vilken patronus han har.
- Jävla mugglare. - Eller hur?
Hallå.
Titta nu. Du måste veta det i sjätte filmen.
Du...
Jag vill ta Zach nästa gång.
Okej. Igen?
Ja. Han är ett jävla svin som måste hindras.
- Okej. - Jag har en idé för honom.
- Jag tänkte... - Jag är med på det mesta,
men pappa får inte somna nu.
Han är 47. De brukar somna när de ser på film.
Hallå.
- Säg bara vad planen är. Jag kommer. - Visst. Vi hörs.
KLUBBHUSET
Hörde du Hannah säga att hon ville att livet skulle ta slut?
Och är det sant att du inte gjorde nåt?
Du gjorde inget alls för att hjälpa henne.
- Om han hade varit ärlig om drogerna... - Visste du att de skulle fråga det?
Nej, självklart inte. Jag avstod från att jobba med fallet.
- Om jag skulle prata med ett vittne... - Han är din son.
Om jag hade lagt mig i skulle de sparka mig.
- Jag skulle uteslutas ur advokatsamfundet. - Vår son tog droger.
Han gömde en hemlös pojke i sitt rum i en vecka. Vad fan, Lainie!
Han hjälpte en vän i nöd.
- Vår son är i nöd. - Ja, Matt. Det vet jag.
Jag kan inte sluta tänka på det, Skye. De förstörde mig.
Fråga mig varför hon var deprimerad! Fråga mig om orsaken!
- Inga fler frågor. - Juryn ignorerar det.
Men förtjänade jag det?
Vem beställde kanelbullar?
Om jag äter det kommer jag att spy.
- Är alla på dåligt humör? - Jag är det.
Jag orkar inte ens bry mig.
Nej, vi är bara på väg ner. Det är normalt.
- Vad är det för mening? - Ja, precis.
Allvarligt. Vad är det för mening med nåt?
Det är bara mollyn som pratar.
Hon heter Hannah.
Man måste klara av att vara låg om man vill bli hög.
Drick lite vatten. Låt inte hjärnan få mörka tankar.
Tänker ni nånsin: "Jag klarar det inte mer. Jag vill dö."?
Ja. Varenda minut.
Som om allt är svart?
Ta er igenom det här ögonblicket.
Sen klarnar allt upp.
Skye, hon sa det och jag hörde det.
Jag kunde inte hjälpa henne då, och inte i dag heller.
Jag måste kunna göra nåt för att hjälpa till.
Folk måste få veta allt som hände.
Hej.
Toppen. Verkligen perfekt.
Clay, gubben.
Kom igen, raring. Var lite snäll. Jag har haft en skitdag.
Jag vet. Jag hörde att Alex fick ett av sina utbrott.
Han är sjuk.
Jag tycker synd om honom. Glöm det nu.
Jag trodde att vi skulle se på film.
- Jag har sett den. - Du valde den.
Ja, så att jag inte behöver vara så uppmärksam.
Jag uppmärksammar hellre dig.
- Försiktigt. - Ja.
Är det bättre?
- Vad är det med dig i kväll? - Det vanliga. Jag gillar dig.
- Filmen, då? - Åt helvete med filmen.
Okej.
Det går bra, va?
- Ja. - Du vill väl?
Ja.
Clay, du kan vara tyst så länge du vill. Jag förstår.
Men Justin behöver ditt stöd i morgon och på måndag, okej?
Du läser kommentarerna. Läs aldrig kommentarerna.
All den här skiten som folk säger om dig och mig...
De har inte all information.
- Gör det inte. - Jag gör det för dig.
- Jag vill ställa allt till rätta. - Det är fel sätt.
- Vad kan jag annars göra? - Hjälp Jessica och Justin spåra bilderna.
Jag bryr mig inte om de jävla bilderna! Jag bryr mig om sanningen, och om dig.
- Gör inte det här då. Jag vill inte det. - Men du har ingen talan nu.
Folk gjorde hemska saker mot dig och de går fria.
- Du lämnade banden av en anledning. - Vilken anledning?
För att få folk att se vad de gjorde och erkänna det,
- och förstå hur stört det var. - Tror du att jag ville hämnas?
Jag vet inte vad du ville, för du lämnade allt i en jävla röra.
Jag är den enda som verkar vilja städa upp.
Det var inte hämnd.
Jag var tvungen att berätta min egen historia.
Jag ville förklara vad som hände mig, helst förhindra att det inte händer igen.
- Precis. Så alla borde höra det. - Nej, inte så här.
Du får inte bestämma.
Du valde att gå.
ANONYM ♪ RättvisaförHannah
Om du behöver hjälp i en kris, gå till 13reasonswhy.info.
Undertexter: Viktor Josefsson